A 30 éves Első Emelet zenekar utolsó koncertje a Puskás Ferenc Sportarénában (2013.12.28)
Dalszöveg
Az élet jóízű, annyi kéne csak,
Hogy bárhol beleharaphassak.
De én csupán azt kapom,
Amit kifőztek nekem.
Értem teszik, de miért nélkülem?
Élek csendesen a nagy zöldségeken,
Megtömték a fejem rendesen.
Így hát nem csoda, ha néha szédülök,
A boldogságba belezöldülök.
Refr.
Én már sok mindent lenyeltem,
Úgy érzem, torkig vagyok (torkig vagyok),
De közlöm az érintett felekkel,
Hogy az életemmel mégsem vagyok jóllakott.
Én már sok mindent megettem,
De kérnék még egy jó nagyot (egy jó nagyot),
Mások többé énhelyettem - amíg finom vagyok -,
Ne írják meg az étlapot!
Kérdezi folyton a família:
Ez a menü idehaza ugye kellemes?
Ha kiköpöm, amit már kifőztek nekem,
Jön a rizsa, meg a nyakleves.
Fiam, te turkálsz csak, és válogatsz,
Pedig ez soha-soha nem helyes, és különben is,
Választani csak egy közül érdemes.
Rágós a nappalom, sótlan az éjszakám.
Mi kell hát? Egy svédasztal talán.
Az égre, végre már! Egy épkézláb tanács!
De fogadjunk, hogy skót a főszakács!
Refr.
![](https://s2.save4k.ru/pic/H7WlNrpCcis/maxresdefault.jpg)