Tu smo na raskrscu, korak tezi od nebesa,
ko slepi putnici, koje niko i ne ceka.
Sad se kaju majevi snene zore i nemiri,
pitaju zasto smo ih uopste i budili.
Ne mogu zaspati, u toj kuci od snegova,
ni vise ljubiti tvoje usne od pelina.
Ne mogu zaspati, u toj kuci od snegova,
ni vise ljubiti tvoje usne od pelina.
Kad kisa prestane, tudji san ces obaviti,
na mojim senama, neka druga ce ostati.
Ne mogu zaspati, u toj kuci od snegova,
ni vise ljubiti tvoje usne od pelina.
Ne mogu zaspati, u toj kuci od snegova,
ni vise ljubiti tvoje usne od pelina.
![](https://s2.save4k.ru/pic/UA-TAKdVir4/mqdefault.jpg)